EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
TVÅ AGENTER UNDER TÄCKMANTEL OPERERADE FRÅN STUGA I STUGBY
Ursäkta, får jag fråga nåt?
Vet du var jag kan hitta den här stugan?
Du hittar den inte. Den brann ner helt.
-Hej. -Hej.
-En påse chips, tack. -Visst.
-Två euro. -Varsågod. Tack.
-Får jag fråga dig nåt? -Visst.
Polisfallet i tidningarna, det var här, va?
-Ferry Bouman-fallet? -Varför frågar du?
Jag gör research om en tidningsartikel i skolan.
Det går fort. Jag vill bara ställa några frågor.
De som bor här vill inte bli påminda om den historien. Är det förstått?
Okej, förlåt.
-Hej. -Hej.
Kom in.
Välkommen. Kaffe?
Nej, tack. Jag stannar inte länge.
Är nåt på tok?
Jag pratade precis med Patrick.
Han är osäker på om du och Nick fortfarande är objektiva.
Han tror att din relation med Laurent inte går att reparera.
Då var det dags igen. Karriärpoliser.
De vill lösa fallen fort.
Infiltrationsjobb fungerar inte så.
Jag tror att han har rätt.
Va?
Och jag tycker att vi ska ändra vårt arbetssätt.
Utan dig.
Säger du åt mig hur vi ska sköta det?
Du är här tack vare mig. Utan mig hade du jobbat med obetydliga fall.
Alla vill sätta dit Berger. Och jag lovar att göra allt jag kan.
-Jag vägrar att lämna mitt eget fall. -Det har redan skett.
Jag är ledsen. Men jag tyckte att jag borde tala om det för dig.
-Ja. -Bob, Patrick kom hit.
Jag vet. Jag träffade Lisa.
Jag försökte, men han hade bestämt sig.
-Det kanske är bättre så här. -Kanske.
Allt väl?
Allt är väl.
Var är du nu?
Hemma.
Jag måste gå.
Hör på, de här killarna kommer inte undan. Jag lovar.
Okej.
Du, Laurent...
Steve?
Det är så här en riktig man gör.
Ansikte mot ansikte.
Nästa gång du attackerar mig bakifrån som en fegis dödar jag dig. Förstått?
-Ja. -Förstått?
Ja.
Hej, tjejen.
Hej. Jag är nästan klar.
Ta det lugnt. Jag menar inte att stressa dig. Ta det lugnt.
Hur är det? Jag har inte sett dig på några dagar.
Är nåt på tok?
Ja. Det kommer inte att fungera med Steve.
Jag är ledsen. Det är väl inte på grund av Laurent?
Jag följde med honom hem, det var trevligt.
Vi klickade. Jag sov över. Det var kul.
Men nästa morgon var han en annan person.
Plötsligt var han olidligt grinig.
Han var upptagen. Han kastade praktiskt taget ut mig.
Gjorde han? Vad hemskt.
Jag är en sån idiot.
Säg inte det. Det är inte ditt fel.
Män är skitstövlar.
Jag kan få nån bättre, eller hur?
Ja. Eller så kan du vara singel som jag. Det är ännu bättre.
-Vi tar en drink. -Vad har hänt med din hals?
Inget. Det är bara en förkylning.
-Det är vädret. Kom, vi går. -Här.
Vilka killar du väljer.
-Raring... -Ursäkta?
Nej, raring, jag ska inte spela dum.
Jag pratar om killen du bjöd in.
Steve? Vad är det med honom?
Han måste hålla händerna i styr.
Laurent bad om det.
-Vad pratar du om? -Steve attackerade honom igår.
Han klådde upp honom rejält.
Om jag ser honom igen måste han stå till svars inför mig och T-bone.
Lugna dig. Sharon hade inget med det att göra.
De har inte setts på ett tag.
Så håll tyst.
Va?
Du är galen.
Du klådde upp vår måltavla. Jag borde stänga av dig.
-Jag var tvungen att rädda ansiktet. -Hur ska du fixa det här, då?
Precis vad jag tänkte.
Du ville ge igen. Det är därför du inte får jobba mer med fallet.
Du hade din chans och du sabbade den.
Tur att Lisa nästlat sig in så bra, annars hade det varit kört.
Vad ska du nu göra? Skicka nån annan?
-Vi får diskutera det internt. -Jaså?
-Utan mig misslyckas ni. -Med dig misslyckas vi.
Jag förstår din ilska och frustration.
Men du måste släppa det innan du förstör allt.
Jag hade stängt av dig.
Bob.
Jag är ledsen. Du vet att jag inte ville det här.
Jag är inte arg på dig.
Klarar du dig?
Det blir tufft.
Jag såg blåmärken på Nathalies hals idag. Det var nog Laurent.
Om det finns nåt jag kan göra, så ring mig.
-Ja. -Okej?
En gång till. Skratta.
Och igen. Böj er ner och skratta.
Skratta. Och igen.
Okej, bra. Slappna av i musklerna.
Okej, allihop, idag ska vi tänka på våra bekymmer.
Och vi ska kasta dem i skrattbrunnen.
Värkande knä...
Min oro.
Ja.
Min infertilitet.
Danielle.
Vad vill du släppa taget om?
Vad behöver du bli av med? Kasta det i skrattbrunnen.
Det här är löjligt.
Okej. Nu plockar vi upp allt skratt från marken.
Vi gör det igen.
Du lämnade åtminstone huset idag. Det är ett stort framsteg.
Det kanske betyder att tabletterna verkar. Så var det för mig.
Efter en månad med antidepressiva kände jag mig äntligen som mig själv igen.
Man måste bara ha tålamod. Det ordnar sig.
Jag gick bara på yoga för att få tyst på dig.
Jag städar upp om en stund.
Jag kan hjälpa dig.
Nej.
-Det går fortare. Vi sätter på musik. -Nej, tack.
Sen kan du hälsa på Ferry.
Han har inte hört av dig på länge, han är orolig.
-Visst. -Du!
Du är inte den enda som kämpar.
Ferry och jag har också förlorat mycket, men vi måste vara starka tillsammans.
Ja.
Nu vet jag varför du alltid är här.
Du spionerar på mig för Ferrys räkning, eller hur?
Vad betalar han dig?
Du tänker bara på dig själv.
Du borde tänka på honom också efter allt han har gjort för dig.
-Du är här tack vare hans advokat. -Ja.
Du är precis som alla andra. Lämna mig ifred. Gå.
Vad händer här?
Jag kollar bara vad ni skickar till er kompis i Ukraina.
Kerem, kolla om du kan vara till nån nytta där inne.
Vad fan gör du?
Ser till att du inte gör nåt dumt igen.
Du har inget här att göra. Det här är mitt företag.
Fel. Femtio procent tillhör mig.
Jag gjorde ett misstag och det har rättats till.
Oroa dig inte. Allt är under kontroll.
Jag ser det.
Det här har inget med det att göra. Jäveln som attackerade mig gjorde det här.
Mörka det inför mötet med afrikanerna.
Om affären misslyckas förlorar vi sex miljoner.
Och vem ska fixa det? Precis.
Doktor Gassama. Jag heter Vinnie.
Akwane. Välkommen till Belgien.
Jag kör dig till hotellet.
Hallå.
Laurent.
Jag vill be om ursäkt. Betty berättade vad Steve gjorde.
Jag skulle aldrig ha bjudit in honom. Han hade inget här att göra.
Jag skulle ha sagt nåt. Jag gillade aldrig honom.
När nån rör min familj måste jag reagera.
Ja.
Du ska veta hur ledsen jag är. Jag känner mig så hemma här.
Jag vill inte att det här ska orsaka en spricka mellan dig och mig.
Oroa dig inte för det.
Du är inte som den skitstöveln från Antwerpen.
Skönt att höra.
Tack för att du hjälper till.
Hej, välkomna till min gård. Vi kanske kan ta en promenad?
I 35 år har min familj ägt gården.
I början var det en ridskola,
en sån som kallas manège.
Sen kom jag ihåg att när jag var 17 fick jag fylla i en blankett i skolan
om vilket yrke jag ville välja.
Jag skrev "cowboy".
De sa: "Skämtar du?
Skämtar du, eller vadå?"
Se på mig. Jag är cowboy.
En del sa till mig att inte lita på dig.
Men en man som är bra med djur är en man som är bra med människor.
-Eller hur? -Ja.
Hur ser situationen ut i södra delen av ditt land?
-Har du en tändare till de där? -Ja.
Jag såg JP på parkeringen med två afrikaner.
Vet du vilka de är?
Förmodligen affärsmän. JP gör många affärer i Afrika. Varför?
En cowboys hjärta Brinner för dig
För vi vet båda Vad han är kapabel att göra
Vi kan ordna ammunition åt er fort.
Men får jag föreslå att ni också investerar i luftvärnsvapen.
-Kan ni ta hand om det? -Javisst.
Radarsystem och pansarfordon.
Vilken typ?
Jag har 24 Bogdan Bars typ åtta, redo att levereras.
-Bogdan Bars? -Ja.
-Hur fort kan vi få dem? -Det tar mindre än en vecka.
Det är väldigt snabbt.
Var är lasten som ni pratar om?
I Mombasas hamn?
Vi känner till en sån last.
Beställd av Richard Zico.
Diktatorn som vi precis utvisade.
Så ni försåg vår fiende med vapen
och nu försöker ni sälja dem till oss.
Visa dem.
Det var en av era kulor.
Gentlemän, vi gör affärer.
Med alla som vill köpa våra vapen.
Vi sysslar inte med politik, etik eller religion.
Det enda som spelar nån roll är om vi kan ge er vad era trupper behöver.
Lugn. Säg åt honom att lugna ner sig.
Vi har svurit på att förinta alla maskar
som levde på vårt folk, en efter en.
Och alla som hjälpte dem.
Det är väldigt enkelt, doktorn.
Jag hade en leverans klar till er fiende, men nu säljer jag till er.
Eller så kan jag skicka den söderut
där president Zico omgrupperar.
Jag behöver bara bestämma mig för adressen på leveransen.
Och ni behöver bara bestämma om ni vill hjälpa ert folk, eller inte.
Sharon. Vill du köpa våfflor? Tio euro för ett paket.
Vi säljer våfflor här, Anette.
Katja samlar in pengar för att ta grupphemmet till en temapark.
Laurent har inget emot det.
Jag har inte min plånbok. Fråga igen när det inte är så mycket att göra.
Lisa?
Lisa De Wit, va?
Nej, jag heter Sharon.
Sluta, dummer. Minns du inte mig?
Koen. Brottsavdelningen.
Du misstar dig. Jag känner dig inte.
-Kom igen, vi... -Jag vet inte vem du är och jag jobbar.
Så ursäkta mig.
-Ja? -Jag har fått problem.
-Nån kände igen mig i baren. -Vem?
Vet inte, jag känner honom inte. Han kallade mig Lisa
och Nathalie hörde honom, så...
Du måste hålla dig lugn. Håll dig lugn.
Känner du dig otrygg, så går du.
Vi tar itu med Nick och Patrick sen.
Jag kan inte gå nu, då märker Nathalie det.
Jag tänker ut nåt.
Okej. Det ordnar sig.
Vi hjälper er att göra er av med lasten.
Men det måste vara under rätt omständigheter.
Vi kommer säkert på nåt.
-Hallå? -Lägg inte på. Det är viktigt.
Hör på, Laurent, jag vet att vi har haft våra problem, men...
Du ska veta en sak. Polisen har ögonen på er.
Va?
Jag lämnade er egendom för två dagar sen och greps för att jag bar vapen.
Klockan tio på kvällen mitt ute i ingenstans.
Det kan inte vara en slump.
De ställde frågor om dig.
Jag vet inte vad du håller på med, men jag skulle ta det försiktigt.
En sak till.
Sharon är skum.
-Sharon? -Hon var hos mig i två dagar.
Allt med den tjejen är fejk.
Jag vet inte vad eller varför, men...
Hon är polis.
Jag tycker att du ska veta det.
JP?
Vad är det?
-Jag pratade precis med Steve. -Steve?
Killen som slog mig. Samma kväll greps han i närheten.
-Vem är den här killen? -Han fick frågor om oss.
Han säger att Sharon är polis.
Få bort afrikanerna. Jag ska leta upp Sharon.
Hej.
Nathalie.
-Vad är det? -Hur lärde du känna Sharon?
-Hurså? -Bara svara. Var träffade du henne?
På samma sätt som du. Här. Hurså?
-Kände du henne innan? -Nej.
Har du sett henne göra nåt konstigt på sistone?
-Nåt konstigt hände tidigare. -Vadå?
Nån i baren kände igen henne, men de kallade henne Lisa De Wit.
Vad är det?
Hon är polis.
-Varför skulle en polis jobba här? -Det är inte ditt problem.
-Är det nåt jag borde veta? -Jag tar hand om det.
Hej.
Hur är det?
Ta dina saker och stick.
Nathalie behöver dig inte längre.
Vet Nathalie om det? Det är ganska mycket folk där inne.
Jag vill att du flyttar din häst nån annanstans efter den här veckan.
Varför det?
Vi vill inte ha såna som du här.
Såna som jag? Vad menar du?
Du vet vad jag menar. Såna som du.
Handlar det om Steve? Jag trodde vi hade lagt det bakom oss.
Hör på, lilla flicka.
Om din häst inte är borta nästa vecka slaktar jag den.
Du får äta hästkött. Förstått?
Lisa.
Stärk banden nu
Hör du ropet där borta?
Ingen önskar ett sånt lidande
-Ursäkta, frun. -Förlåt, jag hörde dig inte.
Ursäkta. Jag ville fråga om jag kan ta en bild av dig.
En bild av mig?
Jag behöver ta porträtt för ett skolprojekt.
Ja, ett ögonblick.
-Varsågod. -Du sjunger bra.
Tycker du? Tack.
Det är från en samlings-CD gjord av Filip som bor i stugbyn.
Den innehåller Liliane Saint Pierres bästa sånger.
"Soldiers of Love," "Lucifer..."
Alla de där sångerna.
Jag vet inte vem han är, men det låter coolt.
Vet du inte vem han är?
Bor du i området? Jag ska ge dig ett flygblad. Vänta lite.
Turen börjar här i vår cafeteria.
Det här är ett foto av Filip, taget på marknaden i Molenbeersel.
Filip och jag satt och pratade långt in på småtimmarna.
Vi kom inte överens förut, men det har vi lämnat bakom oss.
-Reser ni mycket tillsammans? -Ja.
Blir ni inte uttråkade i stugbyn?
Uttråkade? Raring, du anar inte hur mycket som händer här.
Det är som på film.
-Det är värre än en såpa. -Verkligen?
Ja. Världens mest kända knarklangare bodde här.
Hans villa låg där. Men de har rivit den.
Det stod i alla tidningarna. Ser du?
-Filip följde storyn ingående. -Under täckmantel.
Det här är ett foto på infiltratörerna.
Peter och Anouk.
De flyttade hit för att ta Ferry Bouman.
-Kände du dem? -Ja.
Så klart. De hyrde en husvagn av Filip.
Hur var de?
De verkade vara vanligt folk.
Som vilket förälskat par som helst. De gifte sig till och med här.
-Hon är vacker. -Ja.
Så de låtsades vara kära och alla trodde på dem?
Ja.
Det visar att man inte kan lita på nån idag.
Nej. Det orsakade oss alla mycket smärta.
Speciellt Danielle. Ferry Boumans fru. Hon var nära vän med Anouk.
Hon bor fortfarande här. Hon flyttade tillbaka hit efter att de släppte henne.
Hon satt i fängelse ett tag, stackaren.
Hallå!
Vad gör du?
-Jag tar foto för ett skolprojekt. -Jag vill inte vara med på bild.
-Förlåt, jag ska gå. -Du går ingenstans.
Du tog foton av mitt hus. Radera dem.
-Okej, det ska jag. -Nej, nu.
Det är bara foton.
Radera dem nu. Vi är inga apor på zoo.
Radera fotona.
Men jag... Ge tillbaka den, den är min.
-Okej, jag raderar dem. -Nej, låt mig se först.
Får jag tillbaka min kamera nu?
Det finns massor av bilder på mina vänner i den. De måste raderas.
Jag ska, ge tillbaka den nu.
Nej, du ska radera dem nu. Ge mig minneskortet.
Nej, det är mitt.
Ta ut det nu, annars...
Stick härifrån nu.
Du förrådde mig.
-Jag var tvungen för att rädda fallet. -Du försatte mig i fara.
-Inget hände. -Nej, men de kunde ha dödat mig.
Tror du att de skulle mörda dig på sin egen gård?
Jag visste att de inte skulle ta den risken.
Du var aldrig i fara.
-Nu har vi ingen där. -Ni har mig.
Vi ger inte upp nu. Jag gjorde Laurent en tjänst.
Vi bygger vidare på det.
Vi kan inte sluta nu. Bob har chansen. Vi måste ta den.
Är det slut för mig nu?
Du gjorde ett fantastiskt jobb. Vi ska hitta nåt annat till dig.
Seriöst?
Era skitstövlar.
Jag riskerade mitt liv för er, men jag börjar ångra det.
Det är det ena misstaget efter det andra. Det ser inte bra ut för teamet.
Patrick...
Ni har en vecka på er för ett genombrott. Sen avslutar jag operationen.
Tack.
Jag gör det här för Kim, inte för dig.
Du håller på att tappa greppet.
Hur gick det med Lisa?
Jag har en vecka.
Jag hoppas att det var värt det.
Det gör jag också.
Tack.
Sharon.
Det är Nathalie.
-Hallå? -Jag är fortfarande här.
Jag visste inte vad jag skulle säga efter allt som hänt.
-Jag ville ringa dig, men... -Du kan sluta låtsas.
Jag vet vem du är. Och vad du är.
Jag vet inte vad du tror att du hörde eller såg, men...
Sharon, eller borde jag säga Lisa, sluta.
Sluta försöka lura mig. Det är tillräckligt svårt ändå.
Jag vill bara veta om det är säkert här för mig och min son. Laurents son.
Så där, nu vet du.
Det är inte många som vet, men Jackson är Laurents son.
Vi var ihop ett kort tag för sju år sen.
För två år sen var mitt liv väldigt mörkt.
Mitt liv var så rörigt. Jag hade skulder och inga pengar till min son.
Jag hade bara Laurent att vända mig till.
Jag behövde hjälp. Han hjälpte mig.
Jag vet att JP har suttit i fängelse för illegal vapenhandel.
Men jag känner inte till detaljerna. Är han fortfarande inblandad i det?
Är Laurent också inblandad? Jag måste få veta.
Jag får pengar av honom för att betala min skuld.
Är jag inblandad i nåt illegalt? Borde jag dra?
Det här är galet. Jag vet inte vad jag ska säga.
Ärligt talat, är jag trött på detta nonsens.
För mig är hela El Dorado-kapitlet förbi.
Hej, Lisa.
Hej.
Jackson är Laurents.
Oroa dig inte. Jag förrådde dig inte.
Förlåt. Jag var tvungen att göra det för Kim.
Jag vet hur det funkar.
Såna här fall är svåra och killar som Patrick blir otåliga.
Och sen är allt över.
För alla andra är det bara ett jobb. Men inte för mig.
Jag slutar inte förrän jag får tag i dem. Jag är skyldig henne det.
Ja.
Lycka till.
Där är du, äntligen. Var har du varit?
Jag körde afrikanerna till hotellet. Jag fick se till att jag inte blev förföljd.
Och?
Jag tror inte det.
Vad händer? Vad är det mellan dig och Steve? Vem är han?
Han klår upp dig och sen ringer han och berättar att polisen väntade på honom?
Ja. Sharon är polis. Hon kommer att avslöja oss.
Vad har de för planer? Att spionera på oss?
Har hon nånsin flörtat med dig?
Nej. Hon var intresserad av Steve.
Hur hamnade han här?
Jag bjöd in honom.
Steve är definitivt ingen polis. Han klådde upp mig. Det kan inte poliser.
Från och med nu, alla som dyker upp här, på gården, kontoret...
...nya kunder, alla är misstänkta, okej?
-Sharon såg killarna från Sydsudan. -Jag vet.
Varorna har dumpats.
-Ursäkta? -I havet.
Vi kan inte leverera nu och vi kan inte skicka tillbaka dem till Antwerpen.
Lasten är värd sex miljoner euro.
Visst, påminn mig om det.
-Afrikanerna kommer att döda oss. -Jag tar hand om dem.
Jag var inte delaktig i beslutet.
Jag gör det jag måste för att skydda oss. Så att vi inte hamnar i fängelse.
Jag har suttit i fängelse och du skulle inte stå ut med det i 15 minuter.
Du är helt otrolig.
Sex miljoner euro...
Fan också.
Jävlar.
-Hallå? -Låt mig prata med Gassama.
Okej. Till dig.
Hallå?
Jag är ledsen, men jag måste upphäva vår överenskommelse.
Det har uppstått oväntade problem med lasten.
Vad är det här? Du utnyttjade mig för en bättre affär.
Jag försäkrar dig att det inte är fallet.
Jag är ledsen. Jag kan inte göra nåt för dig nu.
-Du kommer att få ångra det här. -Jag var rädd för att du skulle säga det.
Raring.
Hej.
Jag har saknat dig.
Hur är det?
Inte så bra. Hur mår du?
Bättre, nu när du är här.
Jag har varit så orolig för dig, vet du det?
Du borde ha ringt.
Vi kunde ha använt äktenskapsrummet.
Bara jag och min älskling.
Jag har nåt åt dig, Ferry.
Vadå?
Du letar efter tjallarna.
Jag har ett minneskort med foton av Peter.
Alla möjliga foton som du kan använda.
-Var fick du dem ifrån? -Det spelar ingen roll.
Leta upp Peter och gör vad du måste.
Okej.
Och sen...
...lämnar du mig ifred.
För alltid.
Dan!
Jag är lugn.
En vecka är inte så mycket, men vi är ett steg närmare.
Jag tror att de är övertygade om att jag är skum.
Ja, men du klådde upp Laurent. Vi kan inte ändra det.
Han tål dig inte.
Vi behöver hjälp.
-Ge mig den, Jackson. -Jag vill ha den på.
Vi var överens om att du skulle ta av den när vi går till skolan.
-Varför det? -För att jag sa det.
-Det är inte värre än en mössa. -Jo.
Din lärare klagade över att du hade den på hela tiden.
Det är inget skämt. Du går i skolan för att lära dig saker, inte leka cowboy.
-Men farbror Laurent gjorde också det. -Raring.
Det är en jättefin hatt och därför borde du lämna den i bilen.
Tänk om de andra barnen spiller på den.
Farbror Laurent skulle inte bli glad.
-Okej. -Duktig pojke.
Jag ska ta väl hand om den.
Nathalie?
Nick Janssens, polisen.
-Jag vill prata med dig. -Om vadå?
Bröderna Berger.
I NÄSTA AVSNITT
Vi kan inte ha hemligheter.
Är det nåt jag borde veta?
Fint att du kom.
Jag vill göra dig lycklig.
Hej.
Får jag fråga dig nåt?
Sluta. Släpp mig.
Känner du killen som håller din häst?
Det är vännen som jag berättade om.
Öppna dörren!
Berätta om du får veta nåt mer. Jag vill veta allt om Steve.
Undertexter: Annika Vasiliadou